227 
den och lerjorden lill eii dei och natronet helt 
och hållet tiiåslc föras på räkningen af deri in- 
gående labrador. Då nu, som man vet, labrador 
af kokande saltsyra sönderdelas, men ej oligo- 
klas, trodde jag en tid, att man genom detta 
behandlingssätt, kunde, då beståndsdelarne voro 
så intimt blandade, att de ej särskildt kunde ut- 
plockas, bestämma, h vilken af dessa båda fält- 
spatsarter ingick i den ifrågavarande bergarten, 
men försöken med hornblende och augit särskildt 
visade, att detta medel här var oanvändbart. 
Hornblendets och augitens k rys tallog ra fiska 
caracterer skulle ensamt vara tillräckliga att af- 
göra frågan, men olyckligtvis förekomma deras 
krystaller vanligen så litet utbildade, eller så 
små, att deras vinklar ej kunna med nog säker- 
het mätas. Hornblendets genomgångar äro, som 
bekant är, parallela med sidorne i ett rhombiskt 
prisma af ungefär 124^; augitens deremot paral- 
lela med sidorne i ett rhombiskt prisma af un- 
gefär 88". Den varielet af augiten, som fått namn 
af hypersthen har äfvenledes två genomgångar, som 
med h varandra göra 88" vinkel, men dessa äro 
vanligtvis ej mycket tydliga, den har deremot 
en tredje genomgång, som med de andra begge 
gör 134-" vinkel och som går parallelt med af- 
st^T^mpningsytan af det rhombiska prismats spet- 
siga sidokant. Det är denna genomgång, som å 
la regle skiljer hypersthen från augit. På den- 
samma är en mer och mindre prononcerad me- 
tallisk perlemorglans rådande, under det att de 
andra ytorna hafva fettglans. Hos den andra va- 
rieleten af augit, som kallas diallag , äro ej mer 
genomgångsytorne af 88" synliga, ulan i stället 
blott de, som äro parallela med afsty mpnings- 
ytorne af del rhomb. pi isniats trubbiga och spet- 
