232 
klart eller oklart glas, men sönderdelas högst 
obetj-dligt af kokande saltsyra. På den ena af 
sina genomgångsytor har äfven den en tydlig 
strekning. 
Sedan jag nu i korthet sökt gifva en allmän 
öfverslgt af de i hithörande bergarter ingående 
beståndsdelar och redogjort för de grunder jag 
vid deras bestämmande följt, öfvergår jag till be- 
skrifningen af hvar och en särskildt utaf dessa 
inom Sveri^^e förekommande bersjarter. 
Hyp ersthe nfe Is . 
En merendels orannkomi^ eller finkornis:, 
sällan grofkrystallinisk blandning af hypersfJien 
och lahrador j den sednare vanligen till mängden 
rådande, samt mei" eller mindre vmnigt intränkte 
korn och gnistor af titanjern. Gul eller gröngul 
olivin, i små korn likformigt i bergarten inväxte, 
saknas sällan. Mera tillfälliga inblandningar äro 
färglös eller gulaktig apatit i långa smala pris- 
mer, brun glinmer, röd eller rödbrun granat och 
svafvelkis. Särdeles utmärkte grofkrystalliniska 
och caracteristiska varieteter förekomma vid As- 
byn och sjön Smälingen i Dalarne, Galtströms 
bruk i Medelpad , flerestädes i Ångermanland och 
vid sjön Tulla rn nära Södertelje. 
Lahradorn är till färgen grå eller gråhvit, 
stundom äfven grönaktigt h vit , någon gång såsom 
i AVermlands hypcrsthenfelser grå\ iolett. Dess kry- 
slalliniska individer äro antingen tvillings-krystal- 
ler eller enkla tafvelformi^a ki vstaller. i hvilket 
sistnämnde la 11 de i tvär brott få ett på längden 
utdraget nålformi^t ulseentlc. Den bar dels blanka 
speglande ytor, som nästan alltid visa den för 
triklinonietriska systemets fältspatsai ter så carac- 
leristika strekningen på den ena genomgångsytan, 
