246 
Gabbrn äcter inom Sveri^re eii rin^a ntljred- 
ning och är liilliHs endast IsiiOad i södra delen 
af landel inom Calinar ocli Jujiköpings län, på 
nyss uppräknade slälL^n. Den bildtir der isole- 
rade mindre höjder, vissciJigen ej nppgående Lill 
tvåhundra Tof, och som ej äga Viågol särdeles ut- 
märkande i sin skaj)nad. 
Egeiillii^a vigien hus de <dika gahbro-arlerna 
vaiierai" mellan 2,902 cch 3,029. Vi(j alödi^ning 
förlora de mellan 0,54 och 1,42 procent afsin vigt: 
förlusten är mest hygroskopiskt vatten, i somliga 
härrör den till en del af en rini;a inblandning 
af kolsyrad kalk,hvarom man ölverlyoar sig ge- 
nom försök med svra. Etter ojödt^nino^ fiamkoni- 
ma de in växte små glimmerbladen tydligare med 
tombackbrun färg. Behandlar man en gabbro med 
saltsyra i värnje, så blir glimmern silfverhvit, 
labradorn något anfialt på ytan och den mörka 
färgen hos diallagen eller nralilen något ljusare. 
Dolerit och Basalt 
äga sinsemellan ett så nära geognostiskt samband, 
att den ena sällan eller aldrig npptiäder, ulan 
att i mer eller mindre mon åtföljas af den an- 
dra. Detla har visat sig vara forhållandet llere- 
städes utomlands, såsom i Bölimen, Hessen, vid 
Rhen &c. , och äfven hos oss är samma iaktta- 
gelse gjord i Sveriges svd ligasle landskap, den 
enda trakt, der dessa bergarter hittills hos oss 
blifvit IräHade. 
Doleriten är en små eller (inkornig bland- 
ning af svart eller svartgrön augit och labrador 
(mera sällan nephelin eller åtskilliga zeolitharter), 
hvarnti små korn af olivin och gnistor af titan- 
jern lörckonima in väx te. IVågia vai ieteter af tlenna 
bergart träffas ntundands. som hos oss saknas, 
