250 
ocli af elt egendomligt tråcligt utseende. För 
blåsrör smäller den i lång än stilla än med nå- 
gon pösning och lättare än augit till s var tg rönt 
glas. Enligt Kudernatschs analys på dylika kry- 
staller från Baltymsjön äga de en sammansätt- 
ning, som närmast öfverensstämmer med horn- 
blendets, ehuru analysen visar ett öfverskotl af 
de elektronegativa beståndsdelarne. Understun- 
dom hafva uralitkrystallerna ännu en kärna af 
augit, som är ljusare och gräsgrön till färgen 
och hvars genomgångar äro parallela med urali- 
tens yttre krystallytor , således göra med hvar- 
andra 88^ vinkel. 
Denne Roses beskrifning passar till vissa de- 
lar fullkomligt in på de få varieteter af dessa 
bergarter, som hos oss hittills blifvit funne. Men 
det är företrädesvis oligoMasporplujrn , scm här är 
utvecklad, dock blott på lå ställen, nemligen i 
det högre landet på vissa af porphyrbergens top- 
par i Elfdalen och på slättlandet vid Waxala 
kyrka nära Upsala. Pa förra stället är grund- 
massan af en grågrön eller brungrön f:lrg, nästan 
tät, af ett splittiigt hrott och ganska hård, på 
sednare stallet mörkare grön och ohetydligt lö- 
sare. Båda sn)älta trögt på kanterna till grågrön 
eller mörks^rön slaiis:. De inväxte krystallerna 
äro på båda ställena företrädesvis oligoklas af 
gråhvit eller grönhvit f;irg,dels staikt glänsande, 
dels mera matta och med tydlig strekning på 
ena ytan. De äro merendels små, ej öfver { tum 
i diameter, vanligen ändå mindre. De smälta för 
blåsrör temligen lätt till halt klart eller oklart 
glas och angripas i fint pulver ej särdeles af ko- 
kande saltsyra. Egentliga vigt hos de in\ä\te 
krystallerna fiån Granberget är 2,69c>. Men utom 
dessa oligoklaskiystaller förekomma derjenite kry- 
