257 
den med lätthet af varm saltsyra med afskiljande 
af kiseljord, lösningen håller mycket talkjord och 
jernoxidul samt spår af lerjord. I denna grnnd- 
massa ligga mer och niindie ymnigt inbäddade 
än större än mindre krystaller af augit eller ma- 
lit, mera sällan af labrador. Augitens krystaller 
äro små, vanligen mindre än | lum och af gräs- 
grön färg och smälta trögt till giön glänsande 
slagg. Uralitens deremot nppgå stundom lill 1^ 
tums diameter och äro då vanligen fuUspäckade 
med små korn af serpentingiund massan. Deras 
färg är svartgrön. Sällan äro de skarpt begrän- 
sade, men, om de äro det, visa de augitens yttre 
krystallform. Enligt W allmarks målning å kry- 
stallerne från Brånnehårfva äga de hornblendets 
genomgångar. De hafva på ytan ett visst tradigt 
utseende och smälta för blåsrör temligen lätt, än 
stilla än med någon pösning, till svart eller svarl- 
grönt, ofta svagt magnetiskt, glas. Ofta äro de 
sammanväxte i sin massa med augit och stun- 
dom träffas också i vissa krvstaller en käina af 
augiten. Denne sednare är i båda fallen gul el- 
ler gröngul af stark glasglans och smälter för 
blåsrör trögt till gröngul eller gulgrön slagg. La- 
hradorns krystaller äro ej större än vid pass { tum, 
ofta mindre, och merendels irreguliert begrän- 
sade. Deras färg är grå eller gråhvit. Med syra 
och föl' blåsrör behandlade visa de labradorns re- 
actioner. I de varieteter, der labjadoru uppträ- 
der, är uralilen mer och mindre undanträngd och 
ger sig då tillkänna i stenens grund u>assa genom 
ett visst skimrande på en led. Små tunna fjäll 
af hvitgul eller tombackbrun glimmer äio här 
och der in växte, dels i serpentinmassan, dels i 
uralitkrystallerne. Chromjern förekonmier i gni- 
stor instänkt i de flesta, fastän for ögat och iou- 
K. v. Akad, HandL 1S46. ^"^ 
