274 
gaiule hurizonlela skifvor ellei luiiier , h vilkas mäk- 
lighet vexlai' luellaii nagi a Liim och tlera qvarter. 
Dock beslå dessa lager sällan af ven malm, utan 
befiones deras massa mer och mindre blandad 
med hypersthen, lahrador och olivin. De hafva 
på åtskilliga af dessa öar , isynnerhet på Ulfoarne, 
varit föiemål lör bearhetning samt då vanligen 
eltersalLs vid foten af någon liten lodrät berg- 
vägg, hvaii de synts framskjutande. Genom brän- 
ning ellei' S|)rängning har man då måst bort- 
skaffa det öf verliggande otyn liga berget, för alt 
åtkomma den första malmskifvan, och, sedan 
denna blilvit borlbruLen, åter fornya samma för- 
l;uingssäLt, föi' att åtkomma den närmast under- 
li£:"ande o, s. v. Men sedan man sålunda bort- 
taoit tre å fvra skifvor, har brvtniosren funnits 
så obeqväm och kostnaden dei for så höi^s att 
man ej vidare avancerat på djupet, utan lemnat 
detta ställe, för atl upj)Söka någon ny mera till- 
gänglig malmanledning på annat håll Sålunda 
äro här endast dagbrott och ej några på djupet 
gående. De i dessa malmlager, likasom i deo öf- 
ver- och underligg jnde hy persthenfelsen , invä:«te 
labradorkrysLallerne äro all;i tal velformigt utbil- 
dade, sa alt stenen i tvärhrutt får ett visst ut- 
seende af skiliVighel. T. ibradorlallorne ligga mest 
alla i horizonlella planer, [)aial!ela med de lorut 
omnämnde malmskifvorne. 
Utom de lokaler, som nämndes för serpen- 
tinfelsens förekommande inom Sverige, är den- 
samma ytterligare anträfl\i(i uti Ångermanland i 
Nora socken på Hemsön i Lungösund, udden ve- 
sler om Korfhamn, och på Löfvi ksholmarne norr 
oni Henisön, mellan denna o <»ch Löfvikslandel. 
Bergarten liknar fullkondigt den fiån Brånne- 
hårl\a torp i ('>almai' län. 
