286 
[Se vidare sid. 142 af förra Afliaiidlingen till 
och med orden: 'V/r lätt hepröfvadt h varefter 
fortsälles, som följer:] 
Ocli som i sjelfva verket eqv. (13), då man 
uti den sätter /3=0 ocli supponerar cc numer. >1 
[hvaraf r=Vcc\ (5=Vct'— 1], reducerar sig till 
formen (6), hvilken åter — (vare sig att man med 
det deruti förekommande uttrycket —t— förstår 
+ 1 eller —1) — ulgör just sjelfva e'qvat. (13''')*); 
så äro vi nu herättigade att statuera denna éqmtion 
(13) .^=Arcsin((l))±{Arcsin^-J+Vrr/(r+:^j) 
*) Ty l:o) då a ar positiv j gifver eqv. (13'") 
:^=Ärcsin((l)) ± \/~U^/ a" + VÖm) , 
och eqvationen [b) öfvergår då till 
z.= Arcsin((i)) ± V^UO/ a' + ^i"^ 
och att dessa båda äro alldeles likabetydande , an- 
tingen med förstås +1 eller — 1, det är sjelf- 
klart. 
Och 2:o) då a ar negativ,, gifver e'qv. (13'"} 
s= Arcsin((-1)) ± V^./.Va' + » 
och eqvationen [b) öfvergår då till 
z= Arcsin((l)) ± { - tt + VTaV a' + V^l^ J: 
och att dessa båda äro alldeles likabetydande, an- 
tineren med r—- förslås +1 eller — 1 , del inses utan 
svårighet deraf att de tre uttrycken 
Arcsin((— 1)), Arcsin((l)) + 7r, Arcsin((l)) — n 
i sjelfva verket utgöra ett och samma. — 
