294 
Slut-Anniärkning. 
[Se sid. 290.] 
Da vi pä ell föregående slälle (Kap. lafAf- 
haiuli. i Veleiiskaps-Akademiens Haiidl. 1845) 
skulle bestämma bétjdelsen af tecknet 
{i^V—ff, reel och rationel), 
väcktes ock fråga (se Anmärkn. sid. 90), om icke 
• vådligast vore att en gång för alla bestämma sig 
till att med detta tecken mena den gräns, mot 
hvilken en för hllfället i fråga varande 
tenderar vid indefinit mot noll con veigerande a. 
Mi\n skulle sålunda bafva fått dessa definitioner 
{ct+^V-i f = {±^f (COS/XT+ 1/^4 Si n/xx) , a 1 1 left ersoiDi 
ct är pos. eller neg. 
ocli 
(pV— l)^' = den limes, mot hvilken (öt+pV-l)'' 
tenderar vid indefinit mot noll con vergerande a. 
(Denna limes ar i sjelfva veiket en enda, 
vare sig att a ct^nvergei ar från positiva eller ne- 
gativa hållet, då /3 är positiv; men den äi- olika, 
allteflersom a convergerar från pos. eller negal, 
hållet, då p är negativ, åt minst t)ne så fram I icke 
fj. iii numeriskt helt tal tdler 0)'"\ 
*) I saiiimanliang liärmed må vid detta tillfälle ei inrns, 
att dtiti dednilion, som i nyss åberopiido Atluindl. 
blifvit gifven tör hvardcra a(\a -f ^')^V-iy" ocii a'\ 
ncmligfii 
(« +/5V-l/'== (±()y'lCos//T-f V-b^^iii/zi:!, allteftersoni a 
dr ickenegativ eller negativ, 
o c II 
