307 
minstone så ofta som x icke är = +V— 1, substi- 
tueras 
ie').,e^.V^^ = ^^^. eller 2.VZi=/rii^^5^\ 
i-xV-i \\l_^V_i// 
Och således är funnet, att, åtminstone då x icke 
är =+V— 1, h varje qvantitet z (om sådan fin- 
nes) måste vara inbegripen i sednare membrum 
af eq va tion en 
^/((l -/3+^V~l))- /( (l+/3-^V^)) 
2V~\ 
Att ock verkligen enhvar af alla dessa qvantiteter 
satisfierar problemet, är påtagligt. 
Hvad åter beträffar de båda speciela hän- 
delserna x=±V—lf så utvisar eqvationen (6) el- 
ler redan eqv. (5'), att om någon qvant. z fun- 
nes som då satisfierade problemet, så skulle den 
ock satisfiera det ena eller andra af vilkoren 
^±«V-i_Q^ Alltså tinnes ingen (ändlig) qvanti- 
tet s, som satisfierar vilkoren 
(8) Tanoz^tV^.- 
Bestäramer man sig nu att, i analogi med 
hvad förut för reela bågar är antaget, med 
Arctg((a?)) kortligen beteckna det allmänna uttryck, 
som i sig innefattar alla de qvantiteter, hvilka 
satisflera vårt problem; så erhålles eqvationen 
(VI).. Ä.ct,((.))=^rEMizf^l) 
2V-1 
då X icke ä/' =±V— 1; 
