324 
Maria Seidflius, dolter af Kviiiolierden i Kila, 
Mag. Elof Seidelius och An.na Lisa Forsell, Råd- 
mansdotter ifiåii Carlstad, hvilken sednare, en- 
ligt framlidne Biskop Bjurbäcrs yttrande, "var 
etl verkligt snille, qvick och eldig, samt uttryckte 
sig med lätthet på vers." Det synes således, så- 
som hade Tegnér egentligen från sin mormor ärft 
sk aldeanlagen. 
Han var, liksom faclren, femte sonen af fat- 
tiga föräldrar. Fadren hade, kort efter hans fö- 
delse, befordrats till Kj-ikoherde i Millesvik, men 
dog, då Esaias , yngste sonen, var nie år. Gossen 
hade lärt att läsa, skiifva och räkna. Boets till- 
gångar medgåfvo ej, att bekosta hans vidare upp- 
fostran. Då erbjöd sig en gammal vän af hans 
fader, Kronofogden Branting, att taga honom till 
sig, såsom biträde på fogde-kontoret. Gossens flit 
och noggranhet i arbetet med uppbördsböcker och 
restlängder, förvarlvade honom husbondens väl- 
vilja, och till belöning fick han åtfölja kronofog- 
den på hans färder i länet, åkande bakpå hans 
chäs och öppnande grindarne för honom. 
En afton, då de voro stadde på en djdik 
färd, hvilken förskönades af en stjernklar him- 
mel, begynte fosterfadren, — ty faderligt värden 
hederlige Braktings förhållande till sin unge 
skyddling — att tala med honom om naturens 
under och Skaparens allmakt. Gossen röjde i sina 
svar en kännedom om stjernhimmelen och lagar- 
ne för himlakropparnas rörelse, som salte den 
gamle i förvåning. På tillfrågan, hvar Esaias 
lärt allt detta, svarade han, alt han läst det uti 
Bastholims filosoji (ör olärde. Den gamle blef ef- 
tertänksam och talade intet vidare under resan. 
Efter hemkomsten yttrade han till gossen: ))Du 
skall sfnderalw — Jlvarken Branting, eller någon 
