325 
annan, och minst den fylliga gossen, til! hvilken 
delta sades, kunde då ana, h vilket förebud till 
Svenska vitterbetens föiberrligande, som låg i 
delta ord, bvarigenom Tegnérs framtidsbana be- 
stämdes. I Svenska skaldekonstens tideböcker bör 
derför den ädle Brantings namn bevaras och öf- 
vergå till sednaste eftei verld med den skydd lings, 
hvars första och vigligaste välgörare han var. 
Med häpen glädje emottog den unge Tegnér 
fosterfadrens öfverraskande bud, men kunde dock 
ej undertrycka den erinran, att hans medellöshet 
gjorde det för honom svårt, om ej omöjligt, att 
börja studera. "Herren förser väl offret," svarade 
Branting: *'Du sk^U resa till din äldsta bror." 
Denne, Lars Gustaf Tegnér, var då filosofie- 
kandidat och informator hos Kapten Löwenhjelm 
pä Malma, i Wermland. Till Löwenhjelm sk ref 
Branting: ''Bror! Denne Esaias Tegnér, som nn 
vistas hos mig som skrifvare, har alldeles för 
mycket hufvud för att gå den simpla kameral- 
vägen. Du, som har hans bror till informator, 
måste, då Tegnér är blottad på egna medel att 
kunna studera, taga honom i ditt hus, på det att 
han der måtte få begagna sig af brödrens un- 
dervisning.'' Löw^en HJELM , ehuru föga bemedlad 
och sjelf fader för nio barn, tvekade ej, alt upp- 
taga det tionde, och Tegnér fick nu, vid fjorton 
års ålder, börja sina studier under brödrens hand- 
ledning. För att rätt bedömma Brantings ädla 
handlingssätt i denna fråga, bör man äfven känna, 
att han dervid uppoffrade en af sina älsklings- 
planer, nemligen den, att i Tegnér se sin efter- 
trädare och sin måg. 
Efter tre fjerdedels års undervisning ansågs 
den unge Tegnér redan kunna studera på egen 
hand. Han började med latin och något fran- 
