o 
ner, odi bland dessa finnas 21, som ega sina 
fullständiga dur- r)ch niollskalor, och sAledes knn- 
na betraktas såsom grundlöner. Härmed är än- 
damålet lik val icke vunnet, alldenstund en del 
nyss införda inleivaller belydligen aTvika från 
renhelen. Det är bekant, alt A ar lör låg så- 
som q vint lill D, samt att atvikningei» svarar 
mot 1^^, eller en svnLonisk comma. På samma 
salt är F, och således älven Fis, en synlonisk 
comma för låga mot D, den förra såson) lilen 
och den sed na re såsom stor ters. Deremot är B 
för hög såsom qvarL till F o. s. v. För alt så- 
ledes ei hålla rena intervaller till hvar och en af 
de 21 uppräknade grundtonerna, måste åtskilliga 
af de förut uppgifna 30 tonerna höjas eller sän- 
kas medelst syntoniskt comma. Åtskiljas namnen 
j)å dessa toner fiån de förra medelst en tillagd 
accent, så blifva de nya toner, som måsle infö- 
ras inom oktaven, lör att återställa lenhelen, F/ 
Fis\ A', D\ ir, Fisis, Ais\ Dis, B', Des', Fes, 
As, Heses', Deses, således 14 till antalet. Läggas 
dessa till de föreoående 30, blir summan 44. 
Härifrån afgår likväl Deses, emedan denna ton 
endast förekommer nedsänkt medelst syntoniskt 
comma, så att hela antalet toner, som inom en 
enda oktav behöfves, för alt kunna begagna hvar 
och en af de 21 nyss anförda tonerna såsom 
grundton j ulgöra 43 till antalet. Uteslutas Eis, 
His, Ces och Fes bland grundtonernas antal, be- 
höfvas likväl 38 toner. 
Ett så stort anlal toner, som här blifvit 
uppräknade, måste naturligtvis betydligen försvå- 
ra musiken och afskräcka hvar och en, som be- 
fattar sig med den exekutiva delen deraf. Vis- 
serligen kunna samtliga tonerna återgilvas på en 
violin ellei" medelst rösten, men på ett inslru- 
