104 
som praktik US i hufvudstaden hindrade lionom att 
längre kunna besörja göromålen på den otfenliiga 
tjeaste man ua banan. 
Hans läidonj och nit för vetenskaplighet 
hade då redan förvärfvat honom en aktad släll- 
ning i samhället, och Kongl. Vetenskaps-Akade- 
mien kallade honom år 1804 till sin Ledamot i 
medicinska klassen. Är 1811 valdes han till Kongl. 
Akademiens Preses. 
Länge hade man i hufvudsladen saknat en 
sanimaidiållnings-punkt för den praktiska bdvare- 
verksamheten , der de individuela erfarenht tsi nnen 
kunde sammanbringas till ett hdl , orh ^öras li iikt- 
bärande för vetenskapen. Det insedda behotVet 
häraF föranledde några af de äldre Lhkat ne i huf- 
vudstaden att öfverenskdit) iiui om bildandet id ett 
vetenskapligt samfund under n;iuiu al Svenska 
Liikare-sä Ilska pct. (jisthen var en bland de 5 
slift;»rne af drinia institution, som oaktadt alla 
försök h vilka, i följd af politiska orsaker, blet- 
vo lagda i vägen för duss til Iväg;» bringande, dock 
lyckades att erhålla dåvarande Konungens nåiliga 
tiilåtclse. 
Älven ntt)m Riket hade Gistukins lärdom och 
nit f{)r L;d\ari'-\ fUMiskapcns forkofian väckt o])p- 
minksanjbet, (-cb koogl. Danska Socielas IMedica 
lillegiiade sig honom som Ledamot år 1807. 
Då Kongl. Sundhcls-Kollegium i Slockbohn 
fjamträdde i slället lör det up[)lösta Collcgium 
Medicuni, badt* Kongl. iMajrt i sina sladganden 
för delta uvm cnd)t'ls vei k lillålit d(lsamn)a att 
få i onderdånii^bct föreslå så kallade beders-leda- 
moler. Gistri n var en l)land dem som vid detta 
tillfälle ^f Kongl. Kollegium kom i åtanke, och 
biel (ill en såilaii utmärkelse lill Kongl. IMajrt i 
o.ndei dauii^bel föreslagen år 181(). 
