105 
GiSTRÉNS anseende som Accoucbör beredde 
honom förtroendet att få biträda ej mindre vid 
dåvarande Drottnins: Dorothea Wilhelminas, än 
Hertiginnan Hedvig Elisabeth Charlottas barn- 
sängar, och till vedermäle af sin belåtenhet med 
GisTRÉNS dervid visade skicklighet och oförtruten- 
het, behagade Kongl. Maj:t i nåder tilldela honom 
Professors namn, heder och värdighet. 
År 1808 ingick han äktenskap med B. C. 
Hambr^us, och hade med henne 2:ne söner och 
en dotter som afled kort efter födelsen. 
GiSTRÉN hade ifrån Universitetet medfört en 
grundlig underbyggnad, som han sedermera med 
hvarje år ytterligare utvidgade. Troget följde 
han sin vetenskaps framsteg, och studerade flitigt 
alla utkommande arbeten, till och med de i medici- 
nens abstraktare delar. Med frikostighet under- 
slödde han vetenskapliga föielag, och delade gernu 
iDed sii,^ åt behöfvande likar det öfverskott af 
inkunisler, som hans kloka hushållning åi ligen be- 
redde. 
Sum praktisk Läkare hade Gi.strén en sä- 
ker biick och ett godl omdöme. Föisiglig i an- 
tagande aT nya satser och nya kurmethoder, var 
liHii dock ingalunda slatioiiär. H umoral-patholo- 
gien var hans ledstjerna, och då, mot slutet af 
sin lefnad, hau såg läkarekonsten återgå ifrån 
sin förvillelse tillbaka till den store Boerhaves 
lärosatser, var han en bland de få, som under 
liden troget hållit sig fast vid mästarens ord. 
GisTRÉN har icke lemnat efter sig några större 
litterära arbeten, men vi ä"a duck efter honom 
flera ganska väi-dei-ika mindre afhandlini^ar , sfi- 
som om Puei peral-leber-ej^idemien |)å allmänna 
bai nbördshuset i Stockholm åren 1793, 1794, 
