117 
nad att vilja tiliegiia sig ensam äran af deras 
verksamhet. Förenande deras upplysningar med 
egna insigter och egen erfarenhet, ledde han inre 
styrelsen planmässigt och med drift, icke ulan 
strid med ogynsamma förhallanden. Till en bör- 
jan hade han, under förmyndar-regeringen , att 
iDekämpa den honom föga bevågne Friherre Reu- 
TERHOLMS mäktiga inflytande hos Hertigen Regen- 
ten, och sedermera den myndig blifna Konun- 
gens ohöjlighet. Denna hade sin grund någon 
gAng i bristande förmåga alt klart genomskåda 
de frågor honom förelades, ihland till och med 
i en viss afundsjuka öfver det allmänna omdö- 
mets erkännande af Rosenblads förtjenster, samt 
slutligen i Konungens kiigsplaner och de allt 
annat uppsbjkande behof, som af dessa föran- 
leddes. 
Det skulle blifva allt för vidlyftigt att söka 
gifva ens en sammandragen öfversigt af de rege- 
ringsåtgärder, som under Rosenblads förvaltning 
af Stats Sekreterare-embetet vidtogos i den inre 
styrelsen. Endast några af de vigtigaste och ge- 
nom sina följder mest genomgripande allmänna 
författningar, som genom honom utgått, må i 
korthet angifvas. 
Genast i början af förmyndar-regeringen nt- 
färdades förordningen om tryckfriheten. Dess 
återkallande var ej Rosenblads verk och beslutet 
derom saknar hans kontrasi^nation. Han tvekade 
aldrig att befrämja detta folkfrihetens skydd, 
ehuru han städse hatade och beklagade dess miss- 
bruk. 
En af den nya Regeringens vigtigaste om- 
sorger var återställandet af rikets genom Gustaf 
den Tredjes krig och öfriga åtgärder förstörda 
financer, hvilka sedermera genom ogynsamma 
