119 
De genomgripande föiTalluingar , soiii ulgåf- 
vos till joiclbrukels och bergsrörelsens upphjel- 
pande, väckle Lill en början mångas missnöje; 
men slutade med att bereda både landet och den 
enskilde fördelar af slörsta betydenhet. Dessa åt- 
gärder, grundade på noggran kännedom af det 
närvarandes ])risler och klok beräkning af följder- 
na i framtiden, skulle ensamt varit tillräckliga 
att bereda deras u})phof ett förtjent rum bland 
fäderneslandets gagneligaste Ministrar. 
Den år 1803 d. 31 Mars utkomna enski lies- 
förordningen för Skåne har inom denna provins 
framkallat så stora förändringar, att den som 
minnes dess fordna utseende, de smulsiga, trånga 
och eldfarliga byarne med deias dåsiga befolk- 
ning, de vidsträckta, nästan gagnslösa fäladsmar- 
kerna, de skiftevis vanhäfdade åkrarne, knappt 
igenkänner det gamla landet, der han nu finner 
enstaka, snygga bondgårdar med verksamma åbor, 
trädplanterade jord vallar kring bördiga åkerfält, 
hvilkas skördar vida öfverstiga invånarnes behof. 
Den vig tiga förändringen, till h vilken Friherre 
Macklean på sin egendom gifvit exemplet, ge- 
nomdrefs med varsamhet och underlättades genom 
kloka anordningar, så väl i afseende på enskifles- 
målens juridiska behandling, som medels anskaf- 
fande till ersättande af förluster, h vilka enskilde 
måste vidkännas. De välgörande följderna af den- 
na förordning föranledde snart en dylik för Ska- 
raborgs län (d. 25 Juli 1804) och slutligen en 
allmän enskiftes-stadga för hela riket, med un- 
dantag af Finland, Norrland och Dalarne, af den 
2 Febr. 1807. 
För Dalarne särskildt utfär lades (d. 9 Febr. 
1802) en störskiftes-förordning, för att afhjelpa 
olägenheterna af jordens sönderdelande i smålot- 
