121 
välståiiJ. Särskilda liedersbelöiiingar utdelades at 
personer bland allmogen, som genom idogliet och 
drift i landthushållningen företrädesvis utmärkt sig. 
Hushållnings-sällskap inrättades och forsågos med 
KoDgl. stadfästelse, det forsla i Finland 1197, 
derefler i Örebro län och i Wermland 1803 samt 
i Skaraborgs dän 1807. För att erhålla fullstän- 
digare kännedom om jordbrukets och näringarnes 
tillstånd och landets inre förhållanden i allmän- 
het, anbefalltes Landshöfdingarne (d. 13 Maj 1802) 
att hvart femte år afgifva beiättelser med förslag 
till nödiga förbättringar, h vilka Kammar-CoUe- 
gium skulle granska och med eget utlåtande till 
Kongl. Maj:t ingifva. 
Förordningen af den 15 Juni 1803, utfärdad i 
strid med Bergs-Collegii åsigter och flera mäkliga 
enskildta intressen, upphäfde det lika orimliga som 
stränga förbudet att söka ny eller ökad smides- 
rätt, och befrämjade till den grad jerntillverk- 
ningen, att redan vid den tid, då Rosenblad lem- 
nade sin Stats Sekreterare-befattning, smidet inom 
riket ökats med nära 100,000 skeppund, utan 
minskning i afsättningen och således utan förlust 
för de tidigare pri viles^ierade bruken. 
För handeln och näringarne vidtogos äfven 
åtgärder vitnande om frisinnighet och omlanka. 
Handeln på Westindien, h varpå förut ett enskild t 
Kompani haft uteslutande privilegium, frigafs. 
Staden Marstrands portofranco indiogs, emedan 
denna förmån missbrukades till skydd för luien- 
drejerier. Deremot beviljades nederlagsfrihet åt 
Göteborg och sedermera åt Landskrona och Carls- 
hamn, till stor fördel ej blott för dessa städer, 
utan jemväl för hela landet, under den handels- 
kris, som längre fram af kontinentalsystemet för- 
anleddes. Monopoliet för aluntill verkningen upp- 
