127 
under Konungens sjukdom eller resor lillförord- 
nudes, dellog han som ledamot. Under Aren 
1826 och 1827 föreslod han General-Tulldireklörs- 
eniheteL utan att mot laga dermed förenade inkom- 
ster, hvaraf en del lemnades till verketSvpensions- 
inrättning. Blef 1828 Ordförande i Direktion öf- 
ver Civilstatens Pensionskassa, till hvars bestånd 
och förkofran han bidro" icke blott genom afstå- 
ende af det arfvode, h vartill han var berättigad, 
ulan jeraväl genom en betydlig gåfva och medelst 
framkallande af liknande välvilja hos andra. 
Under den tid han förde ordet i Styrelsen öfver 
hospitalerna , bainhusen och lazaretteina i riket, 
vidtogos inom dessa inrättningar betydbga för- 
bättringar. Vid Serafimeriazai ettet blef sjuksän- 
garnes antal nära fördubbladt. För öfrigt skulle 
det, såsom minnestecknaren '•'") vid hans graf an- 
mäiker, »vara lättare att uppräkna de särskilda 
Styrelser, Beredningar och Förvaltningar af vigt, 
hvari han icke varit medlem, än dem, deri han 
var den egentliga själen, ledaren och arbetaren. « 
En sådan veiksamhet, som Rosenblads, äger 
anspråk på samtidens och efter verldens aktning 
och tacksamhet. Af de fyra Konungar, under 
b vilka han tjenat fäderneslandet, mottog han ock 
alla de yttre utmärkelser, som af dem kunna gif- 
vas. Men dessa lemnades ej förskottsvis, utan i 
de flesta fall senare, än som ofta varit fallet, 
äfven i fråga om personer af ringare förtjen- 
ster än hans. Sedan Rosenblad af Konung 
v 
*) Herr Hofmarskalken m. m. Friherre B. von Beskow, 
Il vars sakrika teckning af Grefve Rosenblads lefnad 
och förtjensler åtföljes af värderika biiagoi", liemtade 
till betydlig del ur den aflednes egenhändiga an- 
teckningar, innehållande vigtiga bidrag äfven till fä- 
derneslandets historia. 
