136 
blef fråga om betalning. Sultanen trodde sig 
veta alt de voro ämnade honom såsom skänk. 
Gråberg fordrade [)enningar. Detta uppretade 
Sultanen, som dessutom af förtalare skall hafva 
varit fiendtligt stämd mot Gråberg. Denne fick 
befallning att oföitöfvadt lemna Tanger. Han 
begaf sig till Gibraltar. Svenska regeringen för- 
sökte att »enom en beskicknins: ordna angelä^en- 
heterna , hvilket så mycket lättare lät sig göra, 
som den Maroccanske Furstens ovilja rörde blott 
Gråberg, icke Sverige, med hvilket han ville 
vara i godt föistånd. Gråberg dröjde ett års tid 
i Gibraltar, blef i början af 1823 först vice Kon- 
sul och sedan Konsul i Tripoli, och skötte denna 
befattning till 1828. Af hvad anledning han 
derifrån blef skild är icke tillförlitligen kändt. 
Det omtalas att han skall hafva gjort sig skvldig 
till någon oförsigtighet i underhandlingar angå- 
ende presenler åt Bejen. Han lemnade Berberiet 
och flyttade med sin familj till Florens, dit han 
ock förde sina betydande samlingar. Från Sverige 
åtnjöt han en pension. Af Påfven fick han he- 
dersbenämningen af Conde Palalino (hvilket gaf 
anledning att kalla honom Grefve), samt af slor- 
hertigen i Tuscana Kammarherrevärdighet. Han 
bar Svenska Wasa-orden och en Romersk, en 
Sardinisk och en Belgisk orden. Af omkring 
70 vetenskapliga och industriela Samfund var 
han Ledamot. Till Samfundens aibeten bidro" 
han gcrna med uj)])salser. I Franska Institu- 
tet ingick han år 1812 såsom medlem af dess 
3:djc klass (Acadeu)ie des inscriplions et belles 
lettres). Också i en mängd Svenska föreningar 
var han Ledamot. 1 Vetenskaps-Akademien fick 
lian plals år 1813. Som privatman och syssel- 
satt med studier och samlingar lefde hnn i Florens 
