45 
hvad nu anfordt Llifvit synes således > att det 
icke är någon tvifvel underkastadt, att på den 
i de flesta Sveriges Provincer och äfven om- 
kring Hufvudstaden , särdeles vid nya Drottning- 
holms vägen ej sällsynta Viol-massan , eller Bys- 
sus Jolithus Linn, Fl. Svec. (isynnerhet Ed. 
2:da), som ock namnes i Vestgötha Resan på 
flere ställen, hörer till Byssi Filamentosi samt 
är till Arten alldeles enahanda med den Tyska 
Jolithus Schwenkfeldii, dä följagteligen Starkes 
förmodan att i Sverige allmänt skulle förekom- 
ma én annan Jolithus än i Tyskland härigenom 
Liifvit vederlagd. Huru vida likväl denna 
Jolithus Schwenkfeldii rättast bör anses såsom 
en Goiiferva eller såsom tillhörande de Byssus- 
örtade Svamp-^sJägterne Dematium eller Monilia 
är en fråga, som jag ej tilltror mig med full- 
komlig visshet kunna afgöra. Ehuru den nii 
mera af de fieste nyare Författare upptages så- 
som en Conferva i anseende till grenarnas egen- 
skap att vara försedde med leder (^articulerade), 
synes mig endast denna egenskap ej tillräcklig 
att fikillja ifrågavarande Species från ofvannämn-' 
de Svampslägter, hvilkas trådar äfven äro arti- 
culerade. Hvad som i synnerhet gör mig min- 
dre böjd, att ovillkoi'ligen instämma uti deir 
tanka som allmänt rörande Byssus Jolithus Limu 
blifvit antagen efter så store Forskare som eu 
Agakdh, AcHARitJs och Lyngeye, är likväl den 
rrmsläiidigheten, att Vatten-algerneS trådar van- 
ligen ligga eller simma horizontelt i vattnet, då 
deremot Jolithus uppväxter uti små greniga tof- 
vor med verticalt tipp] ättstående grenar. I)e 
särskildta lederna, som innehålla niönje-färgade 
Trokorny hafvä förekommit mig ganska uppsväll 
da- 
