funnit på Baldurstads Berget, anser jag deremot 
vara en Liclien af stoft-Jafvarnas ordning, eller 
en verklig Lepraria, och, om jag ej alldeles Be- 
drager mig, till arten helt och håliet densam* 
ma, som den Lepraria rubens Prof. pLÖnKE fun* 
nit växande på kalk. • — Då jag fördenskull in- 
stämmer i Herr Prof. FlÖrkes tanke, att denna 
form af Lepraria rubens ofta varit förblandad 
med Byssus Jolithus LiJin*, måste jag dock der- 
uti afvika från denne berömde Lafkännares me- 
ning, att jag tror mig på följande grunder Löra 
anse den på kalk växande Lepraria rubens va- 
ra ett annat Species, än den som allmänt onx 
hösten och vintern förekommer på träd. • — ■ Deii 
skilljer sig fÖrst och främst från den allmänna, 
derigenom, att den ej, likt denna ^ äger en brun- 
röd färg, utan snarare en blod-röd eller rättast 
karmosin-röd färg, nemligen sådan, som den ut» 
visas på Färg-rutan N:o 58 titi Herr Kammar- 
Rätts-Rådet och Riddaren Billbergs Afliandling 
om Färgornas bestämmande i Natural-historieii 
införd i KongL Vet. Acad. Handlingar for år 
18 1 3. ' — Denna färg försvinner ej eller så lätt, 
som den cinober-röda hos Conferva Jolithus 
och den brun-rÖda hos Lepraria rubens ^ch* ^ 
De Exemplar som förvaras i min samling äro 
öfver xne år gamla, och hafva fullkomligt bi- 
behållit färgen, men deremot alldeles förlorat 
luckten, li vilken i synnerhet vid uppblötning 
ännu ganska starkt låter kanna sig på det Exem- 
plar af den rätta Jolithus, hvilket ja^ tagit for 
flera år sedan i Södermanland på Qvarts» — 
Färgen hos denna sistnämnde är deremot för- 
vandlad till grågul Den nu ifrågavarande pä 
kalk förekommande Lepraria skilljer sig äfveii 
genom ett tunnare lager frökorn (granula s. pro- 
