fomille, under namn af Monilia Jolithus. In- 
genting är svårare, än att i de lägre växtclas- 
serne testämma platsen för vissa slägten. — 
Dessa classer gränsa så till hvarandra, slingra 
sig så in i hvarandra, att det är alldeles omöj- 
ligt, att gifva dera en allmän karakter. Man 
lyckas visserligen bättre, när man följer en fy- 
siologisk grund för sitt omdöme, men då För,- 
fattaren utdömmer jBjssus Jolithus från Alger- 
na hufvudsakligen derföre , att den växer upp-^ 
rätt och ej horisontelt, så synes mig detta icke 
tillräckligt tillfredsställa min fordran, då bland 
de små Algerne detta växningssätt är icke säll- 
synt, utan syi^es hos sjelfva den sköna växt, som bär 
Författarens namn Oscillatoria Wrangelii. Frän 
Svamparne skulle jag tvertom helt och hållit 
vilja utdömma den. — • Visserligen har den i 
yttre formen och articulationen någon likhet med 
Monilia j, men detta är också allt. Svamparne 
lefva väl i fuktighet, men i fuktighet, som 
åtföljes af en organisk upplösning, aldrig i 
rent vatten. Dränkta i sådant rent vatten, för- 
gås de hastigt. Svamparna äro högst sällan pe- 
renna. De flesta species, som man derföre an- 
sett, äro vid närmare undersökning det icke; 
den del af deras stam som lefde förra året, ve- 
geterar icke mer; blott ett nytt lager, växer 
utanpå, hvars safter icke organiskt intränga i det 
föråldrade, livarpå det fästade sig. — Svampar- 
na uppkomma nödvändigt genom upplösningen 
och förstöringen af en organisk kropp, och ju 
lägre de äro, desto mindre långt har ännu upp- 
lösningen hunnit. Således kunna Agarici och de 
med dem på lika fullkomlighetsgrad stående ge- 
nera bilda sig af humus, men deremot Aecidier 
och Puccinier till och med blott på sjukhga blad. 
