6o 
Svampar växa således icke på Llotta stenen. 
Genom tillämpningen af dessa anmärkningar fin- 
ner man snart att Bjssus Jolithus icke kan va- 
ra en svamp. Den växer på hårda stenen, den 
är sjelf af en fastare consistens, och icke fluxil, 
den vegeterar endast uti det renaste vatten, 
nemligen regnvatten. Allt egenskaper som ej 
stå tillsammans med svam^pnaturen. Svårare är 
det att bestämma, huruvida den snarare hörer 
till Algerna än till Lafvarna. Men här komma 
dess articulerade grenar till hjelp, som mera 
uteslutande hörer till Algernas än Lafvarnes fa- 
mille; äfvensom den sköna fiol-luktenär allmän 
Lland alla rödfärgade Alger, hvartill man der- 
emot icke finner spår hos Lafvarne. 
Till slut hör jag äfven anmärka något om 
den vackra och intressanta Lepraria Kermesina, 
Om de Linneanska synon jma har jag redan sagt 
min tanka. Bland de öfriga hör väl Acharii 
Lepraria ruhens äfven uteslutas, såsom växan- 
de på ruttit träd. Om derföre icke Fi.örkes 
Verritraria riibra,som jag icke känner , är skild 
ifrån Acharii så torde det vara Förf. förtjenst 
att först hafva systematiskt heskrifvit denna 
växt, liksom Linnés att först observera och an- 
tyda den. Likväl då Flörke säges nämna, atfc 
denna växer på kalk, är troligt att den är den- 
samma med Författarens. 
Då Förf. skall bestämma platsen för denna 
växt, förer han den till det problematiska släg- 
tet Lepraria. För min del anser jag den likaså 
litet för att vara någon Laf, som Bjssus Joli- 
thus j, och på samma grunder. Dess uppkomst 
i rent vatten, dess sköna rÖda färg, och sluteli- 
gen dess fiol-lukt antyder en närmare slägtskap 
med Algerna, Det gilVes nemligen en afdelning 
