86 
tillstånd, då de förre omgifva eller, då de råkat i 
dvala, utgöra ett underlag å de sednare. De af 
mig så kallade Rofdjuren tyckas mig närmast 
likna Paranisecium Aurelia Miilh Tab. XII. fig, 
I— 14, och i synnerhet den figur af nämnde Spe^ 
cies Oken i sin Lehrhuch der Natur^Geschichte 
Tab, fig, dcraf lemnat. 
Den 17 December kom i Stockholm det för* 
sta egenteliga Snöfall under då började Vinter, 
Den i8:de fyllde jag ett Thefat med frisk 
och fullkomligt ren snö. Jag lade deruppå en 
kalkstens^skärfva betäckt med Lepraria Kerme-^ 
sina i dess fullkomliga utveckling, Thefatet ut^ 
sattes för den atmospheriska luftens åverkan. 
Efter några timmars förlopp var skorpan uti full 
upplösiiing och SnÖens yta började antaga en 
rosenröd färg. Genom det sammansatta Micro- 
scopet observerades att färgen härrörde af små, 
till större delen, ensamma, men äfven i flockar 
af 4 till och med 20 och derntöfver tillsammans 
sittande röda kulor, äfven omgifne med det van- 
liga underlaget af smärre ofärgade kulor. In- 
gen rörelse förmärktes. 
Den 19 December. — • Om natten inträffa- 
de stark frost, så att kalkstenen om morgonen 
befanns fastfrusen vid den numera till is för- 
vandlade snö^massan. Denna massa syntes in- 
sprängd med röda kulor, h vilka då isen uppti- 
nade, satte sig i form af ett karmosin^rödt Se- 
diment på botten af Thefiitet, Kulorne, sedde 
genom Microscopet, ägde en glänsande karmo» 
sin-röd färg, Fragmenter af trådar syntes äf- 
ven. På en och annan enstaka kula tyckte jag 
mig^ ehuru nog otydligt, upptäcka en kort pe- 
dicell, Bauers anmärkning att kulorne uti den 
röda snön äro pedicellerade, synes följtigteligeu 
11 
