9^ 
Kermesiua varit i 3;ne dygn begjuten af Val^ 
ten, skorpan således kommit i fullkomlig upp- 
lösning samt kulorna väl skilljt sig från hvaran- 
dra, alltid hos dessa kulor anmärkt animalisk 
natur och frivillig rörelse. Herr Bauers i det- 
ta afseende emot mina stridiga observationer och 
åsigter kunna dock förklaras derigenom, att an-» 
tingen han ej iagttagit den tidpunkt då kulor^ 
na blifva fria, eller ock, livad som äfven är 
ganska troligt, att den köld, som erfordras till 
Snös danande väl ej är tillräcklig att hindra all 
vegetabilisk förökning af det röda pulver, som 
på ett eller annat sätt blandat sig i snön, men 
likväl hindrar allt yttrande af det Djuriska lif- 
vets spontancitet eller ock förstör samt dödar 
detsamma. Jag har ej eller funnit någon rörel- 
se hos kulorne af det Sediment, som qvarblifvit 
efter den med kulor af Lepraria Kermesina blan-» 
dade snö och is. 
Huruvida den rÖda Snö, som af Saussure 
och flere Naturforskare blifvit funnen på de 
Schv^eitziska Alperne, h vilken alltid varit blan-^ 
dad med organiska ämnen, torde vara af ena- 
handa beskaffenhet med Lepraria Kermesina och 
Uredo nivalis, beror ännu uppå ytterligare un- 
dersökningar. Troligen tillhör den åtminstone 
samma Slägte. Lemningarne efter så väl det 
röda regn, som Kyrkoherden Hildebrand i Örsjö 
upptog den 3:dje Maji 17 ii (se Acta Litt, Ups.) 
och som bestod af små lefvande dels röda , dels 
hvita kulor med svansar synes mig äga nog myc- 
ken analogie med Lepraria Kermesina, då nem- 
ligen de så kallade svansarne förklaras med bör- 
jande eller från kulorne utskjutande Conferv-trå- 
dar eller hvad Bauer kallar pediceller. Ännu 
närmare likhet tyckes det vara emellan denna 
