i3i 
som då blifver hos dessa begge baser, samt bri- 
sten, hvilken uppkommer då endast kalkjorden 
och manganoxidulen upptagas i den andra ter- 
men, synes berättiga att antaga en liten del af 
jernet såsom oxidul. Resultatet af analysen skul- 
le då uppställas sålunda: 
Kiseljord • . . . 39,93 håller syre s 20,08 
Lerjord . . • . i3,45 6,28 
Jernoxid .... 10,95 3,35 
I Jernoxidul (reducerad 
från 3,95 oxid) • 3,55 0,8 r 
Kalkjord . . . • 3 1,66 8,89 
Manganoxidul . . 1,40 o,3o 
100,94 
Efter denna beräkning skulle granatens samman- 
sättning gifva formeln = ^ i 'i" ^• 
Ehuru en undersökning af det mineral som 
åtföljer denna granat är utom ändamålet af den- 
na afhandling, torde det dock tillåtas mig, att 
lemna den ett rum 5 såsom ett bihang till före- 
gående artikel, emedan det ifrågavarande fossi- 
let synes hÖra till ett ännu icke fullkomligt ut-»- 
redt slägte, nemligen Sodaliternes. 
Undersökning af det hvita Mineral som 
åtföljer den här ofvanföre beskrifna Granat 
från VesiLvius, 
Färgen hvit; Genomskinlighet svag. Textu- 
ren kornig, skör. Förhållande för blåsrör: För- 
lorar icke genomskinlighet innan smältning, för- 
ändras icke i kolf, och ger ej vatten, smälter, 
i fin skärfva, i kanten under någon blåskastning 
mycket trögare än mesotyp och meionit, men 
mj^^cket lättare än albit eller eisspath. Med 
borax löses ganska långsamt utan fräsning till 
il 
