i57 
tet intorrkade deromkriiig. Det sistnämda decom- 
ponerades fÖrst i glödgoing och den återståen- 
,de ojemna Llanniiigeii af uraiioxidul med salpe- 
tersyradt hly gaf samma otiilfredsstäliaiide re- 
sultat, som jag nyss anfört. Jag försökte då att 
upplösa en gifven qvantitet talk jord i salpeter- 
syra, och att jemte denna utfälla en upplösning 
i salpetersyra af uranoxidul, medelst ammoniak 
i Öfverskott; men som talkjorden och ammoni- 
åken vanligen dela sj^^rorna sig emellan, så gjor- 
de de det ä£vei\ med uranoxiden, som då den 
glödgades till en stor del Llefgrön; lika opålit- 
liga och varierande resultat erhöll jag då en 
vägd portion uranoxidul upplöstes i salpetersj^"- 
ra, blandades med en vägd qvantitet talkjord, 
intorrkades och glödgades. — 
Jag försökte nu mera indirecta utvägar. Hr 
Arfvedson hade funnit att Uranoxiden med svaf- 
velsyra och kali gaf ett dubbelsaU, hvari uran- 
oxidens syre var till kalits såsom 3: 2. Jag be- 
slöt derföre atl, undersöka detta salt, af ven i 
hänseende till det ovanliga förhållandet emellan 
de båda basernes syrehalter. Jag tillredde der- 
till en med uranoxid mättad upplösning och 
tillsatte svafvelsyradt kali, mindre ao jag ansåg 
kunna gifva dubbelsalt med uranoxiden , samt öf- 
verleranade vätskan till en frivillig afdunstning. 
Jag hade dervid den förmodan att, om uran- 
oxiden häller 3 at. syre, så skulle den , likt ler*- 
jorden, jernoxiden ocb manganoxiden, bilda ett 
med alun lika ki istalliserande salt, h vilket då 
varit ett afgÖrande bevis på denne oxids ato- 
mistiska constitution ; men ett sådant salt kun- 
de icke frambringas- Saltet ansköt i en sam- 
manhängande skorpa af små , alldeles icke octa- 
edriska krystaller. 1.2 gr. af detta salt upphet- 
