Här finnas åter samiila mnltiplör, söm vid 
nraniten frän Autun, med den skillnad att kal- 
ien ersattes af en qvantitet kopparoxid, som 
håller lika mycket syre. Phosphorsyrans qvan- 
titet utfaller något litet för stor, dels emedan ar- 
seniksyra deri är inbegripen och dels emédau 
den är bestämd efter förlusten, som således deri 
är inräknad. Denna nranit håller också fluss- 
Spatssyra^ kanske något mera än den ifrån Au^ 
tun, tiien kaik och baryt sakilas alldeles. 
Båda dessa uraniter äro således basiska 
phosphorsyrade dubbelsalter af uranoxid, det 
ena med koppar-oxid och det andra med kalk- 
jord* Då kaikjord och kopparoxid ^ efter Mit^ 
sciiERLiciis förträffliga upptäckt i äro isomorphai 
så måste de, förenade med ett lika antal ato-^ 
mer uranoxid, phosphorsyra och vatten, antaga 
samma kristallform, och således för dem, som 
hålla sig endast till kristailformen , vara samma 
mineralogiska species, h vilket likväl, vid betrak- 
tande af olikheten i deras sammansättning, icke 
kan vara rigtigt. Deras sammansättning uttryc- 
kes af följande chemiska formler: 
Uranit från Autun = Ca^ 4- 4 tj P + 48 
Aq. och Uranit från CornM^all != Gu? P^ + 4 1) P 
-t 4^ Aq»; så att endast första termen skiljer* 
dem åt. 
Då de förtjena att åtskiljas med olika namn^ 
så föreslår jag att kalla den Cornwallska Chal^ 
kölithy emedan redan Werner gifvit den dettä 
namn, då den gula behåller namnet UraniU 
