1 87 
inblandning af kiseljord från glaset, ibkedde 
försöket i en liten vägd apparat af platina. 
Det sn:iälta upplöstes i utspädd kokande sal- 
petersyra, försattes med saltsyra och f^illdes med 
caustik ammoniak. Den erhållna fällningen tvät- 
tades väl, och löstes i ättiksyra, hvarvid lem- 
nades olöst Q.5S p, c, kiseljord, hvarur likväl 
vid tvättningen något löstes^ som åter grumla- 
de den sura silade vätskan, men var fÖr litet 
att afskiljas och till sin vigt bestämmas. Det 
syntes vara molybdönsyra. Lösningen behand- 
lades med distillerad zink och saltsyra , hvarvid 
erhölls metalliskt bly, som tvättadt och hårdt 
torrkadt vägde öS.ööy p. c. Desse upptaga 
6,403 d, syre och svara ejjiot 90,1 3 p, c, blyo- 
xid. Detta försök utvisar således utan all tve- 
tydighet att den här fundna basen var blyoxid 
utan inblandning af någon annan basis. 
Den ammoniakaliska vätskan afdunstades, 
saltet upphettades, hvarvid ammoniaksaiterne 
förflögo och lenmade ett gråagtigt, i vatten olös-^ 
ligt ämne, som för blåsrör visade sig vara ki- 
seljord med en smitta af kopparoxid. Den väg- 
de glödgad 0.91 p, c, I detta prof måste salt- 
syrans qvantitet bestämmas af förlusten. Dcu 
är 6.84 p« c. alltså föga af vikande fråii föregå-» 
ende försök. 
Resultatet är således 
Blyoxid , , 90,13 
Saltsyra . 0.84 
Kolsyra . i.o3 
Vatten , . o. 54 
Kiseljord . t. 46 
100.00 
