'99 
Med undantag af de bestämmelser, som ef- 
ter RuMFORDs och TiiAT.i Es*s method erhållas, be- 
höfva alla öfriga en correction för den vid för- 
söken nyttjade hjelp^kroppens volum-förändrin- 
gar uti ändrad värme. Vid denna corrections 
anbringande har man åtnöjt sig med t venne" för- 
utsättningar 5 ifrån hvilka den hufvudsakliga olik- 
heten i resultaten sannolikt bör härledas, den 
ena att man ansett allt glas (och all messing, 
såsom vid correctionen af Lefevre-Gineatj's för- 
sök) vara lika uttänjeligt af värme, och den an-^ 
dra att man trott denna utvidgning vara lika 
stor för lika grad-skillnader vid lägre och högre 
temperaturer. Ehuru nemligen sakens natur for- 
drar? att man, för att rätteligen kunna dervid 
förfara, bör känna utvidgningen af det stycke 
glas eller messing, som man vid försöken nytt- 
jat, och detta just för de varme-grader som der- 
vid kommit i fråga, har man åtnÖjt sig med an- 
dras efter olika glasarter funna uppgifter om ut- 
vidgnings-qvantileterna, hvilka ock vanligen le- 
ferera sig till varme-förändring ifrån o*^ 1.111 loo'' 
C, Sålunda har Eiot (anf. st. s. 2^5 följ. , 4 17) 
vid correction af Deluc's och Gharl£s's försök 
begagnat en af LAvoisiER^s och Laplaces flera 
uppgifter om glasets utvidgning, tagen för 100® 
C. i linear-dimensioii =: 0,000875^2; Elagden 
och GiLPiN coirigerade sina försök njed Roy*s 
utvidgnings-coeffieient =; 0,0007758 äfven uti li- 
near-dimeusion ifrån 0° till 100° C, och Schmidt, 
äfvensom Bischof, nyttjade dertilJ coeifieitnten 
0,0008 såsom ett medeltal af fleres uppgifter; 
och ändteligen lägger jag det mina ofvanniimn- 
de äldre observationer till last, att jag dervid 
nyttjade en solid glaskula af ungefär en tums 
diameter, hvilken fÖr sin oförmögenhet att leda 
