20O 
värme, och således att snart erhålla det omgif- 
vande ämnets temperatur, var dcrliil i den mån 
otjenligare som den var tjockare i godset, hvar- 
till kommer, att utvidgnings-correctioaen verk- 
ställdes efter Deluc's försök (nii Phiios. Transact. 
ly-jS, s. 47Ö följ.) med glasstänger, och således 
äfven här ej grundade sig på LeskafFenheten af 
det stycke glas, hvilket vid vägningarne under- 
gick förändringar. Således synes, att ingen en- 
da af de observations -serier, som hartiils hlifvit 
gjorda till att bestämma vattens utvidgningar i 
värme, är vederbörligen corrigerad, hvilket må- 
ste så mycket mer väcka misstroende till de 
funna och uppgifna resultaten, som det är be- 
kant, att hvarje sammansättning af glas efter 
beständsdelarnes olikhet frambringar ett mer el- 
ler mindre lätt- eller svårsmält ämne, hvaraf 
man med mycken sannohkhet slutar till äfven 
så olika utvidgningar redan vid lägre tempera- 
turer, såsom sådant äfven synes af Lavoisiers 
försök (BiOT anf. st. s. iS^, i58, Tab.). 
Men innan man skjuter all skuld för resul- 
tatens olikhet på felagtig correction for glasets 
utvidgningar, återstår sluteligen att tillse, om 
icke äfven methoderne att beräkna och bringa 
mider regel de funna observations-qvantiteter- 
na i sin mån vållat någon olikhet i de uppgifna 
bestämmelserna. 1 detta afseende kan man öf- 
verhufvud påstå, att förenämnde observations- 
serier, hittills beräknade endast efter ofullstän- 
diga interpolations-methoder, icke ännu blifvit 
genom en noggrannare calcul så behandlade, att 
det sannolikaste resultat, som de hvar och en 
innehålla, ur dem blifvit fiamdraget. Det är 
Hart, att resultaten af anställdta försök blifva 
desto pålitligare, på ju flera observationer de 
