204 
heten uti glas-correctioiien, sammanstämma M 
betaga det af dem dragna resultat det värde 
man dem härtills tillagt. 
Blagdens och GiLPiNS försök hafva på flera 
sätt blifvit beräknade. De antecknade directa 
observationer endast vid hvarje femte Fahren- 
heits varmegrad ifrån 35 till loo, men uppgåf- 
vo sedan bestämmelser för hvarje enskild grad, 
interpolerade med afseende på andra differen- 
cerne. Sålmida fanns vattnets specifika vigt va- 
ra störst vid graderne 38 , 3g och 4^ # samt 
derifrån aftaga lika åt begge sidor till graderne 
34 och 44* Utan vidare räkning sjnes således 
EiOT hafva i anledning deraf antagit 39*^ F. el- 
ler 3^,89 C. vara den temperatur fÖr vattnets 
största täthet, som dessa lörsök gifva, hvilket 
gradtal, efter samma försök, antages äfven af 
Thom. Young (enligt uppgift uti Annales de 
Chemie Se de Physique ^ Paris 1816, T. i, p. 
107, der vatten-volumens tillväxt efter centesi- 
mal-graden t, börjande ifrån -r 3°,89, angifves 
vara = 0,00007 128.^* — 0,000000025369.^^). 
Men då man derpå är uppmärksam, att specifi- 
ka vigterne redan ifrån 34° till 32"* fortare af- 
taga än ifrån 44^ ^i^l 4^°> så inses lätteligen 
att någon correction till förenämnde gradtal bör 
anbringas. Om man i detta afseende begagnar 
Eytelweins beräkning (uti Gilbebts Anna/, B. 
39, s. 225 följ.), deri andra-difFerencerne anta- 
gas constanta, då han för vattnets specifika vigt 
(5), r: I vid -j- 60^ F,, efter lleaumurs gra- 
der T finner 
(5) = 1,0009234 -f- 0,000037716.7* — 0,00000908653.7**, 
så gifver denna equation vattnets största täthet 
vid 2^,075 R, eller 2^,59 C, således i°,3o C, 
lägre, än der den efter Gilpins interpolation när- 
