2o5 
mast hör finnas. Hufvudsakliga felet vid denila 
EYTELWEms Lerälviiing igenfinnes deruti, att han, 
för att hafva andra-differencerna eonstanta, ur- 
aktlåtit att antaga observationen under •^•5 
men att han med directa, genom försök funna 
data, sammanblandat Gilpins mterpolerade upp- 
gifter, lärer i mindre grad bidragit att bort- 
skämma resultatet. Alla dertill medverkande 
qvantiteter ligga således på samma sida om det 
sökta maximum, och gifva mindre säkert värde 
än om bestämmelser äfven ifrån andra sidan 
tillika fått i räkningen ingå. Samma fel före- 
kommer ock uti Walbecks beräkning af Gilpins 
försök (uti dess Dissert, Acad. sistens comparU" 
tionem dia^ersorum experiment or um ad inveni^ 
endam densitatem et o^olumen aquce pro diversa 
caloris temperiey Aboae 1816), såsom äfven det, 
att termer för högre än andra digniteten afTher- 
mometer graderne deri icke upptagas, hvilka 
omständigheter så ofördelagtigt verkat på räk- 
ningen, att den, ehuru utförd efter qvadrat- 
methoden, dock gifver det alldeles oriktiga resul- 
tat, att vatten vore tätast vid 32°,8 F. eller 
0*^,44 C, till följe af hans funna equation: 
{S) =3 0,999417 + 0,00010296. /— 0,0000015693. y^, 
bestämd efter (^STy i vid f zz 60° Fahr. . 
Ju mera dessa resultat ifrån hvarandra af- 
vika, desto mera skäl synes det vara att under- 
kasta de noggrannt anställd ta försöken, på hvil- 
ka de sig grunda, en tillförlitligare beräkning. 
Dervid inses väl genast, att om man vid dem 
ville anmärka någon bristfällighet, den består 
deruti, att för liten uppmärksamhet är gifven 
åt vattnets förhållande mellan dess stelnings 
och största täthets värme, der blott en enda 
observation, nemligen vid 35* F., är tagen. 
