:2io 
Så vacklande och osäker är ännu till den- 
na tid kunskapen om den varmegrad, dervid 
vatten liar sin största täthet, hvilket likaså gäl- 
ler om kännedomen af lagen for vattens utvidg- 
ning i värme; och då den sådan i intet afseen- 
de är tillfredsställande vid de tlera undersök- 
ningar af vigt, dervid den är nödvändig, så 
■måste det anses vara nyttigt och behöfligt att 
på säkrare bestämmelse i detta ämne använda 
vetenskaplig forskning- 
För att i detta bemödande kunna undgå 
de anmärkningar, som vid dylika arbeten här 
ofvanföre äro gjorda , har det framfor allt synts 
angeläget att å nyo bestämma alla de elemen- 
ter, som i sluträkningen böra ingå. Den sä- 
kraste methoden att i dettä afseende följa, har 
jag ansett vara, att uti destilleradt vatten af 
föränderlig värme väga en på ett hårstrå hän- 
gande tunn glaskula, som så är belastad med 
inneliggande vigt, att den, sedan den värmd 
blifvit hermetice tillsluten ^ med liten öfvervigt 
sjunker i detta vatten, hvarjemte angeläget är, 
att särskildt undersöka utvidgningen fÖr det glas, 
hvaraf denna kula blifvit blåst, för att kunna 
ifrån observationerne bort-eliminera dess ver- 
kan. I sistnämnde afseende har jag, vid ett 
Glasbruk, ifrån samma Degel, och på samma 
gång, således af alldeles samma glas-materie , 
låtit blåsa tunna rör af något öfver 4 fots längd, 
och tunna kulor af närmast 2,26 decimal tums 
diameter. På de förra har jag omedelbarligeii 
mätt förlängningarne af värme, och på de sed- 
iiare användt den correction som sålunda blif- 
vit funnen. 
, Den pyrometriska Apparat, hvilken tilWes- 
sa glas-utvidgnings försök nyttjades, var i de 
