254 
som släppte de små kristallfjällen igenom sig, men 
höll främmande orenligheter q var. Vätskan si- 
lades derefter genom cambrick, som qvarhöll 
kristallfjållen. De pressades väl och tvättades 
först med vatten några gånger och sedan på ett 
pappersfiitrum med spiritus. Pä detta sätt er- 
hölls en massa af små ljusblå glänsande kristall- 
fjäll, af en mera blå och renare färg än det fö- 
regående lösliga saltets. Torrkade vid -|- loo^ 
förlorade dessa endast en ringa qvantitet hygro- 
skopiskt vatten, och förändrades icke till utse- 
endet. I vatten svälla de åter ut till en klis- 
terartad massa, liksom spanskt grönt. 
Förbrändt i en vägd degel af postlin, lem- 
iiade detta salt 0.6425 af sin vigt kopparoxid. 
Denna förbränning kan endast ske på hårda 
llumpar af det basiska saltet med pålagdt lock, 
till dess syran är utjagad, emedan massan an- 
nars förbrinner med små detonationer och kop- 
paroxid bortföres mechaniskt af gasen. I ett an- 
nat försök erhölls 1.294 ^f saltets vigt svafvel- 
syrad kopparoxid, genom saltets mättning med 
svafvelsj^ra , öfverskottets afrökning och massans 
upphettande till lindrig glödgning. Dessa svara 
emot 0.6436 kopparoxid. En annan portion af 
samma salt, sönderdelad med barythydrat, på 
sätt vid föregående salts analys ar anfördt, gaf 
0.63 af saltets vigt svafvelsyrad baryt, svaran- 
de emot 0.276 ättiksyra. För vatten blir då öf- 
rigt 0.0804. Kopparoxidens syre är 12.98, ät- 
tiksyrans 12.97 och vattnets 7.1 5 5 följagtligen 
hålla syran och basen lika syre och vattnet 
hälften så mycket. Detta salts sammansättning 
är således: 
