'256 
sväller ej mer i vatten, liVilket synes vara de 
små kristallfjäliens tillhörighet. Analysen visa- 
de att det var samma förening med den sist 
analyserade. 
Detta hasiska salt har jag dessutom erhållit 
på ännu andra sätt; t, ex* då en upplösning af 
neutral ättiksyrad kopparoxid macereras med 
liopparoxidhydrat, så förvandlas detta > efter nå- 
gra timmar i en ljusgrå^ tung, pulverformig 
massa, som upptagen ur vätskan och tvättad är 
grön. Om eii concentrerad kokande upplösning af 
ättiksyrad kopparo3:id tlandas med caustik am* 
moniak med den försigtighet att ej ett öfver- 
skott af alkalit tillsattes, så får man en tung^ 
lornig fällning af en smutsig, grågrön färg* 
Den är lätt att tvätta ut. Under förstorings- 
glas visar detta pulver genomskinliga, kubiska 
i hörnen afrundade kristaller. Kornen decrepi* 
tera då de upphettas, Alla dessa olika varieté- 
ter, behandlade med svafvelsyra gäfvo 139.4 dé 
svafvelsyrad kopparoxid af 100 d. torrkadt salt, 
och voro således alla samma ba^ka ättiksyra- 
de salt. 
Det är således denna förening j som, fram- 
för andra basiska salter af ättiksyra och koppar- 
oxid, lätt bildar sig? och som har bäst bestånd- 
Ättiksyran är deri förenad med 3 gånger så myc- 
ket baSls^^som i det neutrala saltet. Då i detta 
salt kristallvattnets syre är endast hälften af kop- 
paroxidens, försökte jag att frambringa ett der 
det vore lika, derigenom att jag digererade ba- 
sisk svafvelsyrad kopparoxid med ättiksyradt 
liatron^ men deraf uppkom ingen ömsesidig 
fiönderdelningé 
