^9^ 
ning till en genomskinlig, klar massa, som ef- 
ter stelning blir oklar. 
Flusspatssjrad ammoniak, a* Sur. Då en 
upplösning af flusspatssyrad ammoniak lemnas, 
äfven åt en frivillig afdunsting, så hortgår am- 
moniak och saltet blir surt; men ingen ting an- 
skjuter. Afdunstad vid + 36<^ å 40® får man, då 
vätskan begynner antaga större consistens, en 
kornig kristallisation, som upptagen på sugpap- 
per kan torrkas och behålla sig oförändrad vid 
denna temperatur, men som vid luftens vanli- 
ga värmegrad, särdeles i fugtig väderlek, be- 
gynner deliquescera med en krypande rörelse. 
Detta hindrar all undersökning af kristallernes 
form. b, JSeutralt fås detta salt icke på vå- 
ta vägen annorlunda än i upplösning, men dess 
beredning på torra vägen går ganska lätt. Det 
erhålles af i d. torr finrifven salmiak som gan- 
ska noga blandas med något litet mer än 1 d. 
t. ex. i\ flusspatssyradt natron, äfvenledes rif- 
vet till fint pulver, hvarefter blandningen inläg- 
ges i en platinadegel, som betäckes med ett om- 
stjelpt lock, hvari slås vatten, för att hålla det 
kallt; under degeln eldas med en liten lampa, 
hvarvid flusspatssyrad ammoniak, med största 
lätthet och utan all inblanning af salmiak, su- 
blimeras på locket, i en massa af små prisma- 
tiska kristaller, hvilkas form jag ej närmare un- 
dersökt» Om salmiaken ej är väl torr, så bort- 
går i början litet ammoniak och en motsvaran- 
de portion surt salt bildas. Det sublimerade 
saltet behåller sig i luften , löses lätt i vatten 
och till ringa mängd i alkohol, hvarur det me- 
sta afsätter sig med spritens vatten i form af 
en tung vätska. Smälter vid en högre tempe- 
ratur innan det sublimeras och angriper glas till 
