3o4 
vätskan fälle$ af utspädning , äfven som af kok- 
ning, h varvid ett basiskt salt afskiljes och ett 
surt upplöses i vätskan. Håller denna ett stör- 
re Öfverskott af syra, så löser sig en del af fäll- 
ningen åter under afsvalning. Ammoniak utfäl- 
ler oxidhydrat, utan att någon sj^a stadnar 
q var deri. 
Flus^patssfradt jerm. ct* Oxidulsattet ik^ 
då jern upplöses vid lindrig digestion i flq,sspats- 
syra. Saltet anskjuter efterhand i små li vita kri- 
staller, som blifva blekgula i luften och synas 
vara rätvinkliga fyrsidiga taflor. De lösas trÖgt 
i vatten, men upptagas något lättare om detta 
håller litet öfverskott på syra. Sönderdelas i 
bränning, på det sätt att kristall vatten bortgår, 
jemte en liten del af syran, hvar vid återstoden 
tar en röd färg. Denna sönderdelning synes 
dock vara en verkan af luftens och vattnets ge- 
mensamma inflytande och icke äga rum med 
den vattenfria föreningen. Sönderdelas af cau- 
stika alkalier med lemning af svart jernoxidul. 
Oxidsaltet fås då jernoxidhydrat upplöses i 
flusspatssyra; lösningen är färglös, äfven sedan 
den är mättad. Afdunstad ger den ett kristal- 
liniskt, blekt köttrödt, aldeles icke rostlärgadt 
salt, af en söt sammandragande smak. Det lö- 
ser sig långsamt, men fullkomligt i vatten, lös- 
ningen är ofärgad och får icke de nuancer af 
djupare rödt genom tillsats af ammoniak, som 
med andra jernoxidsalter är vanligt. Utfälld 
med ammoniak i Öfverskott, ger den hasish 
Jlasspatssyrad jernoxidj, hvars återstående halt 
af syra ammoniaken ej förmår utdraga. Den 
är efter torkning ett mörkgult ockra-likt pulver. 
