3o5 
Fia!}:^pnts^ypäd Zinkoxid tröglcist i vat^ 
ten* löses lättare om vätskan håller öfverskotfe 
på syra^ men äfven då upplöses ej mycket. 
Under afdmistning anskjuterdeil i små hvita oge-* 
iiomskinliga kristaller, som på tuligan smaka likt 
andra ^inksalter. Lösas lätt i caustik ammoiiiaL 
Flasspatssytad Cadmltamxid löses lättame 
i en sur Vätska an i rent vatten. Afsätter sig, 
imder vätskans afdunstning, i en hvit saltskorpa, 
utan tecken till rediga kristaller* Hänger en« 
vist q var vid käHets insida» 
Flusspatssfhad Koböltöxid^ Nikeioxid och 
Kopparoxtd liätvix alla tre så lika förhållanden, 
med undantag af färgen, som hos den första 
är rosenröd, hos den andra ljusgrön^ och hos 
den tredje ljusblå, att jag kan heskrifvä dem 
gemensamt* Tillsätter man kolsyrad oxid till 
flusspatssyra, så löses oxiden med fräsning öl» 
deles, men snart begynner ett tungt saltpulvei* 
bildas, som ej upplöses» Fortfar man ött till» 
sätta kolsyrad oxid ^ så uppkommer väl fräsnhig 
men det redan bildade saltet deComponeraS) sär- 
deles om värme tages till hjelp, ocli ptilverfor- 
liiigt basiskt salt uppkommer* tJpphor man, in- 
llart detta begynner bilda sig, ätt tillsätta mer 
oxid och afdunstar vätskan i så afsätter sig sal» 
tet i en kristallinisk skorpa, livars kristaller icke 
blifvä redigare, öm också lÖsnhigeft Öfverlemnas 
åt frivillig afdunstning» Oervid bortgår ett öf» 
Verskött af syra, söm höll saltet tipplöst» Öf» 
Vergute^ det anskjlltna saltet liled en ganska rin« 
^a qväntitet vatten, och lemnas dermed länge 
1 beröring Vid luftens Vanliga temperatur, . så 
bildar detta cn mättad npijlosnhig af saltet, livars 
afdiiilstnlng ger Samma kristalleh Öfvcrguter 
I Öian det åter med mycket vatteil öeh särdelen 
