3io 
suWimat, Det innehöll både flusspalssyra och 
saltsyra; om det var ett dubbelsalt, har jag ej 
undersökt. Det var aldeles olösligt i vatten. 
Flnsspatssyra grumlar ej en upplösning af sal- 
petersyrad qvicksillver-oxidul; äfven om de till- 
samman afdunstas ölVer qvicksilfver, synes fluss- 
spatssyran icke inga någon förening med oxidu- 
len, utan vid afsvalning anskjuter det salpeter- 
sy rad^ saltet, 
Fhisspatssjrcid Platina^oxlcL Det är i all- 
mänhet svårt att förena platina-oxiden med andra 
syror än saltsyra, men det ges likväl ett enkelt sätt, 
som man sällan begagnat, nemligen,att i kali-saltet 
af den syra man åstundar, indrypa saltsyrad 
platina^-oxid, så länge grumling sker, sila och af- 
dunsta, hvarvid det saltsyrade dubbelsalt, som 
kristalliserar, afskiljes^ IXsnna method använde 
i'ag till beredning af flusspatssyrad platinaoxid, 
nnan ännu allt kalit var utfäldt, afdunstades sal- 
tet och gaf ett kristaUiseradt, icke deliquesceran- 
de dubbelsalt af flusspatssyradt kali och plati- 
naoxid, som å nyo u])plöst och utfäldt, afdun- 
stades i luften till torrhet och öfvergjöts med 
spiritus, hvaraf platina-saltet upplöstes med lem- 
Ijing af saltsyradt dubbelsalt. Lösningen i spi- 
ritus, blandad med vatten, gaf, efter frivillig af- 
dunstning, en klar gul, icke det minsta kristal- 
Jinisk massa som åter löstes utan sönderdelning 
i vatten» Intorrkad vid 4- 60^ blef massan 
mörkbrun, och löstes med lemning af ett brunt 
basiskt salt. 
Fhisspatssyrnns viättningscapacHet. Jag 
bar redan på ett annat ställe ^'Q sökt bestäm- 
ma, så nära som då var möjligt, flusspatssyrans 
mättniiigsGapacitet. Jag hade af den renaste na- 
*) Ath. i lierni 6cc, V. \>. 4)7. 
