3i3 
och som dessa a66 d. kalkjord innehålla 74«73 
d, syre, så är detta tal flusspatssyrans mätt- 
ningscapacitet, hvarigenom flusspatssyrans atom 
väger 270.34 och flusspatspatens 982.4» hvilket 
är ungefär 5 mindre än den, hvartill de i ta- 
hellerne äro beräknade. Någon skall kanske stö- 
ta sig derpå, att talfet 270.34 icke är en jemn 
multipel af 6.25, som man antagit vara vigten 
af vätets atom, hvilken flera naturforskare tro 
böra jerant upp dividera vigten af alla kroppars 
atomer. Jag anser likväl ingen ting bevisas af 
den omständighet, att den verkeligen skulle di- 
videra jemnt upp vigten af syrets atom, och att 
åtskilliga andras komma nära till jemna multi- 
pler af 6.25 Detta tal är så litet, jemnförel- 
sevis med de flesta kroppars atomvigter, att ob- 
servationsfelet kan blifva större än vigten af en 
atom väte, så att, fran denna sida, strängare pröf- 
ning, än hittills skett, fordras for att afgöra 
frågan med eller mot. Hittills är ingen physisk 
omständighet kand, genom hvilken detta multi- 
pla förhållande skulle vara en natur-nödvändig- 
het, och så länge är det lätt möjligt att det icke 
är annat än en förledande supposition. I alla 
hänseenden är den äldre atom vigten af flusspats- 
syran, nemligen 275, som är en jemn multipel 
med 44 6.25, för hög; den som vill rätta den 
nya atom vigten efter den anförda supposition, 
skal göra den till 268.75, visserligen en obetyd- 
lig förändring, men i så måtto arbiträr^i 30m 
försökens resultat icke gifva den sådan. 
*) Af BuLOKGS och mina försök öfver vattnets samman- 
sättning och vätgazens e. vigt blir dessutom vätets 
atomvigt så har jog uppfört den i tabeller* 
na och det är dessutom klart att ett ganska ringa 
fel i talet 6,25 gör hela suppositionen om intet. 
