321 
nitigar med saltbaser har hittills varit oLekanté 
Jag skall i det följande visa, att flusspatssjraii 
Uied de flesta electronegati va oxider förhåller si^ 
på samma sätt som med dessa och ger förenin- 
gar, till sin princip analoga, ehuru till sina 
egenskaper skiljagtiga. 
Aé Flusspatssyrad kiseljord^ kiséihaltig Jlus^ 
spatssjrcij och dess föreningar med saltbaser ^ 
Denna kropp har länge varit känd ehuru 
vi hafva GayLussac och Ihénaäd att tacka föl: 
kännedomen deraf såsom en egen foreliiilg* Dell 
omständigheten att mali funnit kiseljord och 
flusspatssjra gemensamt ingå i några föreliingaf 
föranledde att an^e den såsom, en duthelasyraj 
hvilken kunde med Laser forenas> tildände hvad 
jag fÖrslag5;vis kallat fluosilicater* Detta är lik** 
väJ oiigtigt, på sätt jag konimer att visa. Den- 
na kropp är icke att anse såsoin aniiat än flus« 
spatssjrad kiseljord> och den kan icke Utali fö« 
regången sönderdelning, livar vid en del af deSs 
kiseljord afskiljes och ersättes äf någoli aUnaU 
tasis, denne må nu för öfrigt vara ett alkali^ 
en jord, en metalloxid eller endast vatten, för« 
ena sig med några andra kroppar än netitrala 
flusspatssyrade saltef. J ag har försökt att i den«i 
ila gaz, satta kolsjradt kali och natrön^ rifvet 
till fint pulver^ den ahsorberas deraf icke met* äil 
livad den i saltet möjhgen Befintligä fuktighet 
taii förorsaka, öch det, efter fleia dagars bero* 
ring ined gasen, uttagna saltet finnes vid upp« 
lösning hafva upptagit eiidäst spåt af den Sura 
gasen, få samiiia sätt förhåller det sig ined rell 
lalkjord och ined ticarboriat äf kall, äf hvilket 
sistnämndas kristallvatten j.ag dock hade väntai 
K* y, A, Hund Ii i8a3, Su II 
