3.7 
atomer vattenhaltig Jlusspatssjra och 2 atomer 
\flusspatssjrad kiseljord 
Vatten absorberar den gazformiga syran i 
början ganska hastigt, men sedan mer och mer 
långsamt, i mon som vätskans rörlighet förhin- 
dras af den kiseljord som afsatt sig. Jag lem- 
nade en ganska ringa qvantitet vatten, o.i835 
gr., i ett litet vägdt glas öfver qvicksilfver, i 
beröring med den gazformiga syran och först 
efter 4^ timars förlopp syntes all absorption 
vara afstannad. Glaset hade nu vunnit 0.258 
gr. i vigt af absorberad gaz, och vätskan rökte 
lindrigt i luften. Den var icke flytande, eme- 
dan den var insugen i den afskiljda kiseljorden, 
I detta försök hade således 100 d. vatten upp- 
tagit 1 40.6 d. af den sura gazen, och då dervid 
\ af dennes kiseljord = 2-7.65 blifvit afskiljd, 
så återstår 112.95 d. af den liqvida syran som 
varit förenade med 100 d. vatten, utgörande 
den högsta grad af concentrering denna syra 
tan erhålla. Det ar anmärkningsvärdt att i den- 
na förening flusspatssyrans syre är nära hälf- 
ten, och den i lösningen qvarhållna kiseljordens 
syre nära j af vattnets syrhalt, så att, om man 
får antaga att vätskan ej varit fullt mättad utan 
borde hafva upptagit i47«5 kiselhaltig fiiisspats- 
syregas, så inträffar det precist med det anför- 
da förhållandet. J ag har försökt att erhålla den 
liqvida syran i sin högsta grad af concentre- 
ring, det är, utan annat vatten än det som in- 
*3 Dessa förhållanden instämma fullkomligt med den 
formel för denna förening, som jag gifvit i de Ghe- 
miska Tabellerna bland exempel af dubbelsaller, 
nemligen fiuonlicias hydrius = 3 F Aq^ + 
3 5i* F5. 
