329 
luft, lemna de liseljord efter sig. Denna vät- 
ska tål en temmeligt hög temperatur , innan den 
flyttar sig från ett ställe af glaset till ett annat. 
Låter man den liqvida kisel haltiga flusspats- 
syran stå i ett obetäckt platina-kärl i luften, 
vid dennas vanliga temperatur, så concen treras 
syran småningom till en viss grad, h varvid deu 
sedan behåller sig. Ställer man på samma sätt 
deu concentrerade syran, så drager den ganska 
hastigt fuktighet ur luften och kommer till sam-, 
ina concen tratiönsgrad, I värme, äfven om den 
ej stiger högre än till omkring afdunstar 
den efter hand utan återstod och var den lem- 
nad på glas, så corroderar den glaset djupt, in- 
nan den förflyger; en omständighet som bevi- 
sar att, vid denna syras evaporation, kiselhal- 
tig flusspatssyregas i ett större förhållande går 
Lort i början och lemnar eu kiselfriare flusspats- 
j syra att till slut afdunsta. 
\ Af alkohol absorberas kiselhaltig flusspats- 
j syregas lätt och utan sönderdelning; så snart 
i alkoholn begynner mättas, stelnar hela vätskan 
I till ett klart genomskinligt gelee. Alkohol upp- 
I tager mer än hälften af sin vigt af denna gaz, 
j Vätskan får lukt af ether. Så ofta denna in- 
j blandning icke är af något skadligt inflytande, 
i sa är det beqvämast att uppfånga den kiselhal- 
I tiga flusspatssyran i alkohol, hvarigenom man 
I slipper att leda gasen genom qvicksilfver , så som 
det är nödvändigt, då man låter den absorbe- 
ras af vatten. Den absorberas äfven , ehuru till 
ringa mängd, oförändrad af petroleum. 
Den liqvida kiselhaltiga flusspatssyran för- 
enar sig med alla saltbaser och frambringar eg- 
na, bestämdt caracteriserade salter, af hvil- 
ka man hittills kändt endast de med kali, med 
