33o 
taryt och med ammoniak. Redan Scheele och 
Bergman hade väl omtalat det med natron , men 
af Thénards och GayLussacs sednare arbeten ha- 
de man anlednhig att förmoda, att detta icke 
existerar. 
De salter som på detta sätt erhållas, äro 
dubbelsalter och bestå af flusspatssjrad kisel- 
jord förenad med ett neutralt flusspatssyradt salt. 
För att bestämma de relativa qvantiteter» 
hvari beståndsdelarne deri finnas förenade, ana- 
lyserade jag åtskilliga af dem, nemligen saker- 
na med kali, natron, baryt och kalk till basis, 
och då jag fann att proportionerna hos dessa 
voro oföränderliga, trodde jag mig kmma sluta 
att alla baser, mättade med liqvid kiselhaltig 
flusspatssyra gifva föreningar efter en lika sam- 
mansättningsformel. 
Analys, Jag skall här förnämligast beskrif- 
va natron- och barytsaltets analyser, som äro 
lättast att verkställa och således gifva de mest 
afgörande resultaten. 
a. 100 å. Jlusspatssjradt kiselnatron upp- 
liettadt så att all fugtighet var förjagad, sönder- 
delades med distillerad svafvelsyra,öfverskottet af 
den sistnämda afröktes och slutligen återstod 
svafvelsyradt natron 74-85 d. z= 32.844 d. na- 
tron. Det löstes i vatten utan lemning och rea- 
gerade hvarken surt eller alkaliskt. 
100 d. af detta salt löstes i kokhett vat- 
ten och mättades med kolsyradt natron, som i 
litet öfverskott tillsattes, hvarefter vätskan blan- 
dades med en upplösning af kolsyrad zinkoxid 
i caustik ammoniak, så länge någon fällning 
uppkom, och slutligen tillsattes äfven af denna 
lösning ett litet Öfverskott. Lösningen afdunsta- 
des till dess att all ammoniak blifvit afdrifven. 
