339 
korta regullera sexsidiga prismer med tvart afi- 
skurna ändar* Det håller intet kemisktet bundet 
vatten. Förhåller sig i eld som kalisaltet, men 
släpper vida lättare sin syra > hvarvid det stel- 
nar. Den sista portionen af flusspatssj^rad ki- 
seljord fordrar slark hetta för att utjagas^ med 
tillsats af kolsjrad ammoniak i stycken , går det 
något lättare, men kiseljord blandas då mecha- 
niskt med saltet* Sondeidelas i kokning med 
kolsyradt natron , hvarvid vätskan, under utveck- 
ling af kolsyregas, slutligen gelatinerar, 
Flusspatssytadt kiseU/iLhiori är ytterst 
troglöst i vatten* Löses lättare med 6'fverskott 
af syran och fås då i små genomskinliga kri- 
staller , på hvilka den sexsidiga prismen väl är 
igenkänlig, men man ser tillika tydligt att den 
är en secundär form af en rliomboeder* Har 
knappt någon smak , först efter lång beröring 
med tungan, smakar det likt de öfriga^ men 
svagare. Smälter i glÖdguing och behåller en- 
vist sin flusspatssyrade kiseljord* 
Flusspatssjrad ki^eU ammoniak är svår att 
utan förlust pä våta vägen bereda^ genom den 
liqvida syrans mättning med ammoniak, emedan 
denne vanligen alltid tillika utfäller kiseljord, äf- 
ven om den utspädd tillsättes; men den del af 
saltet som sönderdelas bildar flusspatssyrad am- 
moniak, som 1 sin tour från en annan del af 
den liqvida syran upptager den flusspatssyrade 
kiseljorden, och då vätskan sedan afdunstas an-» 
skjuter dubbelsaltet och ren flusspatssyra , eller 
sur flusspatsyrad ammoniak stannar i upplösnin- 
gen, om man annars ej tillsatt så mycket alkali 
att massan under afsvalning gelatinerar* På 
torra vägen fås det om natron- eller kali-saltet 
noga sammanrifves med salmiak och massan i 
