16 
valls, hvaraf clé 2 sednare fimias jmiilgt öfver 
hela landet. Till dera får jag iiu lägga ytterli- 
gare 2 arter, nejailigen Arvicola rutilus ocli A. 
glareohis. Att just dessa två blifvit funne hos 
oss, får ett särskilt intresse derigenom, att de 
länge varit förblandade, tills man, under de sed- 
naste åren, urskilt dem, och funnit, att den förra 
tillhörer Siberien och den sednare hela medlersta 
Europa. På en sydligare latitud skall A. rutilus 
upphöra med Siberien, h vårföre den af de nyaste 
författarne (Selys, Schinz, Keyserli^g och Blasius) 
blifvit bestämdt utesluten från Europas fauna; 
den framträder således nu såsom ny för Europa. 
Då A. glareolus är allmän, åtminstone i en 
del af Småland, och synes vara utbredd öfver 
större delen af vårt land, kunde det synas be- 
synnerligt, att den ej förr bhfvit antecknad i vår 
fauna, för hvar och en, som ej kommit i erfa- 
renhet af den svårighet att förskaffa sig exemphir 
af de små däggdjuren, äfven de allmännare, h var- 
igenom utan tvifvel flera här förekommande ar- 
ter ännu äro oss obekanta. 
De båda nu ifrågavarande arterna igenkän- 
nas på följande beskrifning: 
1. ARVICOLA ghireoliLS of van brunröd, un- 
der smutshvit, svansen af kroppens halfva 
längd. Storlek af lilla husråttan. 
Sy non. Mus glareolus S c h r e I) c r Sä ugt h. 
4. tab. 190 B, p. (S79 (under Mus oecono- 
mus, tryckt efter 1788). — Lejumus glareo- 
lus Fischer Synops. Mannn. p. 294. 
JMus rutilus "var. minor, cautla h)ngiore" 
Pallas Nov. sp. Glir. p. 247-8 (1788) och 
derifrån Lennnus rutilus /3 Fischer Synops. 
p. 295; Brants Muiz. p. 73; et cet. 
- Arvi- 
