18 
håren långa, dels svarta, dels bleka med svart 
rot; alla starkt glänsande. 
Med denna ölVerensstäiiima flera hudar af 
fullvuxna exemplar, fångade om vintern. Ett som 
är taget vid Luleå d. 1 Augusti tycktes hafva 
något mera gul anstrykning undertill och svar- 
tare färg ofvanpå svansen. 
Skinn af flera yngre exemplar, fångade i 
Småland om hösten (October), hafva svansen 34 — 
36 millimeter lång, och tyckas hafva varit i sam- 
ma proportion mindre i kroppen. De äro öfver- 
allt mörkare än de äldre, och undertill askegrå 
med svagt gulaktig anstrykning; men färgernas 
fördelning liknar de äkh-es. Såsom Aaidigt hos 
gnagarne, äro ungarnes fötter knapt kortare än 
de gamles. 
Denna art liknar till sina enskilta delar nära 
de öfriga arterna af si. Arvicola, men är smala- 
re, med längre svans, ocli spetsigare nos. Den 
utgör härigenom, liksom genom öronens storlek, 
cranii och hela skelettets bildning, och de skil- 
da tandrötterna, som längre ned beskrifvas, en 
tydlig öfvergång till slägtet Mus. Tandkronans 
struktur och öronens i pelsen dolda läge visa 
dock genast, att den ej hör till nämde slägte. 
Håret är fint och rakt, liggande slätt efter krop- 
pen. ]Näs-spet.sens bildning liknar fullkondigt den 
hos A. arvalis, och ögat är i proportion knapt 
större. Örat är deremot större: uniiolar som hos 
Mus INhisculus, samt af en lika bred och rundad 
form som hos denna och hos A. arvalis; men det 
ligger såsom hos den sednare hopviket och doldt 
af håren. Fötterne likna till alla delar dem hos 
A. arvalis, ulom deruti, alt de äro något sma- 
lare, och alt tummens lilla trubbiga klo ligger, 
såsom lios Mus. tvtlligen framom handlofvens inre 
