34 
Då jag vidare i det följande kommer att be- 
skrifva några foglar, som af en del författare an- 
ses för egna arter, af andra för klimatiska etc. 
varieteter, torde det ej vara ur vägen att yttra 
några ord öfver dessa olika åsigter, som under 
en tid delat ornithologerne i 2:ne mot h varan- 
dra väpnade partier, livilkas mest synliga käm- 
par varit Gloger och Brehm. Vi måste ej tro, 
livad man understundom liört sägas, att denna 
strid, och bemödandet å ena sidan, att i hvarje 
äiteii olikhet mellan 2:ne foglar finna artskillna- 
der, å den andra att såsom artskillnad endast 
antaga bestämdt uttryckta skillnader i form, lef- 
nadssiitt, teckning etc. och att förklara alla de 
olika färgnuanserna m. m., efter en gifven teori, 
endast för verkningar af klimatens inflytelser, 
skadat ornithologien. Den har tvertom, liksom 
alla sådane strider, gagnat vetenskapen på det 
högsta, så snart de olika åsigterne blifvit fram- 
ställde med en så sträng konsequens, som Gloger 
utfört och Brehm velat utföra. 
Vi hoppas att den tid nu är inne, då det 
sanna och goda af båda åsigterna upptages, för 
att, till vetenskapens nytta, sammansmältas till 
en enda. Det kan ej undgå någons uj)pmärksam- 
het, ^itt en stor del af Breh.ms subspccies af de 
förut antagne arternc, äro, och af honom fram- 
ställas såsom geografiskt skilda gru])por af huf- 
vudarterna. Om man nu blott ombyter namn, 
och kallar dem racer eller var iel eter, sa inträffa 
de temligen nära med Gtogers klimatiska fi^än- 
dringar. Dessa utmärka sig vanligt vis genom färg- 
oliklieler, h vilkas betydelse fidlt inses af Glogers 
bekanta leori (i hans Abändern der Vögel och 
Ilandbuch). Men Brehim framställer ännu en an- 
nan sort olikheter emellan subspccies, nemligcn 
