73 
Den geiionigåiigna vätskan var grön, med 
tydlig dragning åt gidt. Den afdunstades, blan- 
dades derefter med ytterst utspädd kaustik am- 
moniak, till dess att en ringa grumling just be- 
gynte visa sig, b var vid å nyo bernstenssyradt 
natron tillsattes, som deri frarabragte en ny fäll- 
ning af bernstenssyrad jernoxid, efter all sanno- 
likhet bärrörande derifrån att, vid förra fällnin- 
gen, vätskan, oaktadt den olösta fällningen, ännu 
icke varit tillräckligt mättad med ammoniak. 
Den erbållna bernstenssyrade jernoxiden , behand- 
lad på samma sätt med den föregående, lenuia- 
de 0.1285 gr. glödgad jernoxid, tillsamman ut- 
görande 2.08 gr. jernoxid, svarande emot 1.44223 
gr. metalliskt jern, eller 57.643 procent. 
I ett annat försök, på en annan del af sam- 
ma stuff*, erhölls 57.945 p. c. metalliskt jern. 
Den från jern befriade nickelhaltiga lösnin- 
gen försattes med saltsyra, så att den blef sur, 
h varefter koppar utfälldes med vätes va fia. Svaf- 
velkopparen upjJöstes i kungsvatten och lösnin- 
gen fälldes med kaustikt kali, hvaraf erhölls kop- 
paroxid, som glödgad vägde 0.014 gr., svarande 
emot 0.011176 gr. koppar eller 0.4467 procent 
af malmens vigt. 
Den med vätesvafla fällda och silade vätskan 
afröktes och blandades med en lösning af kolsy- 
radt natron, i större qvantitet, än som fordrades 
till ammoniaksalternes sönderdelning, och intor- 
kades dermed, samt upphettades sedan i platina- 
kärlet nära till glödgning. Ett försigtighetsmått , 
hvarförutan en del af nickeloxiden, såsom kolsy- 
rad, följer med det kolsyrade natronet i lösnin- 
gen, då detta med vatten utdrages. 
